UDVANDRERNE
Dette er historien om nogle mennesker, som fra Ljuder i Småland -
- udvandrede til Nordamerika.
l 1844 havde Ljuder sogn 1925 indbyggere.
På hundrede år var befolkningen tredoblet.
Foruden 254 jordejende bønder og husmænd -
- var der 39 håndværkere, 92 fæstebønder og 1 1 regimentssoldater.
Endvidere var der 27 4 tyender, 23 menige soldater, 104 fattiglemmer -
- 60 vanføre, 5 undermålere, 3 idioter, 3 horer og 2 tyve.
Fire mænd styrede sognet i kraft af deres åndelige og verdslige embeder:
Provst Brusander, lensmand Lönnegren -
- godsejeren, løjtnanten og ridderen Paul Rudeborg -
- samt kirkeværgen og handelsmanden Per Persson.
Det var som i alle andre sogn på den tid.
Hver og en være øvrigheden, som vældet har underdanig -
- thi ingen øvrighed er uden Gud.
Den øvrighed, der er, er sendt af Gud.
Hvis hun modsætter sig øvrigheden, modsætter hun sig Guds skikkelse.
Men de, der modsætter sig, de får en dom over sig.
Thi de, som riget styrer, er ikke dem til frygt, som gør det vel -
- men dem, der gør det ilde.
Vil du ikke frygte for øvrigheden, så gør det, som godt er -
- så får du pris af ham.
Thi han er en Guds tjener dig til gode.
Amen.
- Må jeg få et stykke sild til? - Du kan ikke kun spise sild.
- Den er god. - Den er saltet i forrige uge.
- Hvor længe var far karl her? - l tolv år.
Å - Men ikke i Alarum hele tiden? - Nej, det var det ikke.
Det er ikke noget kongerige -
- men det er dobbelt så meget jord som for 25 år siden.
Hvis du skal være bonde, har du brug for en kvinde.
Jeg tror, jeg kan få en god en, hvis jeg vil.
Lad være med at sidde og prale, knægt.
Kristina!
Spis nu.
Bare man havde en hest... Men gården kan ikke fodre på en.
Far har ryddet al den jord, han kan. Og det bliver ikke bedre.
Man skal spise sit brød i sit ansigts sved.
- Har du penge til hypoteket? - Der mangler 22 rigsdaler.
- Vi kan låne af Kristinas morbror. - Du kan låne af mig.
Jeg må fortælle Robert om katten. Hun holder ikke meget længere.
Ligger du og tænker på noget?
Sne til valborgsaften... Og ikke så lidt.
- Det borger ikke godt for årsvæksten. - Nej, det ser skidt ud.
Hvornår skal vi så? Slår det fejl i år igen, ved jeg ikke, hvad vi skal gøre.
- Vi skal vel tro, Gud lader det vokse. - Tro!
Hvis det var nok at tro, kunne vi få hundrede tønder havre til høst.
Vi slider, alt hvad vi kan. Alligevel løber det kun lige rundt.
Efter fire år har vi ingen okser, og vi har 70 rigsdaler mere i gæld.
Skænk os et gunstigt vejrlig -
- og bevar jordens grøde mod alskens fordærv.
Velsign os med korn og kerner.
Gennem Jesum Christum, vor Herre. Amen.
- Karl Oskar, jeg ved ikke... - Hvad er der?
- Jeg tænker på børnene. - De sover alle tre.
Jeg tænkte på føden til børnene.
Føden?
Hvis vi lader være, mener jeg. Så kommer der ikke flere.
Lade være hele livet fremover?
Skal vi holde os fra hinanden for stedse? Det klarer jeg aldrig.
lkke førend jeg bliver så gammel, at der vokser mos i ørerne.
At du ikke kan arbejde for føde og tøj. Du er fyldt 15 og er rask.
- Vi kan ikke have dig hjemme mere. - Du skulle have været ude for længst.
Du skulle skamme dig! Din søster har tjent som pige i flere år.
Hvad er det for en bog?
Naturlære. Jeg fik den af skolemesteren.
Fordi han var god til at læse, sagde Rinaldo.
Han sagde altid, at alle mennesker burde læse Biblen og Naturlære.
Her står alt, hvad der er at vide om den her verden.
Der står om kroppen, der står om vandet. Hør:
''Et stykke træ eller sten kan du tage fat om med hånden -
- men det kan du ikke gøre med vandet.''
''For vandet er flydende og løber bort.''
''Alle flydende ting, såsom vand, øl, mælk -
- kan dryppe og kaldes for væsker, thi de er våde.''
Næ, se karlen, ja! Min lille karl.
Jeg kunne ikke finde til Nybacken i morges.
Stands!
Du har jo fortjent en streng straf -
- men den her gang slipper du med en ørefigen.
Væglus.
Jeg skal lære dig at få fart på!
Skal du ikke også lære Robert op, Arvid?
Skal du og kvien ikke snart til præsten og begære lysning?
''Mærkværdigt udenlandsk græs er:''
''Sukkerrøret, som bliver tre alen højt og tykt som en arm.''
Læs det igen, det der om ris.
''Ris er en kornsort, som i særdeleshed dyrkes i varmere lande -
- men de skrællede korn føres også til os, og så kaldes de risgryn.''
''Af dem koges med mælk den hvide og velsmagende risengrød.''
''De bedste kommer fra den anden side af oceanet fra Carolina i Amerika.''
Hvor bredt er oceanet?
- Altsammen er herrens vejrligs skyld. - Misbrug ikke, Karl Oskar.
Er det hø det her? Eller er det kattehår?
Har du taget det andet, kan du lige så godt tage det her.
Karl Oskar! Du hånede Gud!
Gud trøste dig for det, du gjorde. Gud trøste dig, Karl Oskar.
Hvad har du fundet?
- Skal vi også dø? - Ja, det skal vi vel.
- Hvornår skal vi dø, far? - Det varer nok længe.
Får vi ikke snart regn, må vi være uden mælk.
Kan du huske, hvor mange mulvarpeskud der var sidste år?
- Hvor har du fået det fra? - Jeg får noget løn som brændevin.
Aron sagde, der skal være husforhør i næste uge.
l fjor spurgte provsten, hvem der er ''vores herrer''. Jeg kunne ikke svare.
''Vores herrer kaldes de mennesker, som foruden vores forældre -
- har faderlig magt over os såsom øvrighed, lærere og husbonder.''
Ved du, hvor mange herrer og husbonder vi har over os i verden?
Den første er kongen, Oskar l.
Den anden er landshøvdingen. Den tredje er kongens foged.
Den fjerde er lensmanden, Lönnegren, og den femte er lensmandens karl.
Den sjette er provsten og den syvende er Aron, vores husbond.
Kors i himlen, sikken bunke herrer!
Kan du det nu, hvis de skulle spørge dig næste gang?
Den første er kongen...
- Hvad hed han? - Oskar l.
Og så har vi...
Landshøvdingen.
Og så kommer kongens foged?
- Og så provsten. - Nej...
Kongen, Oskar l, og så var det landshøvdingen...
Arvid!
- Hugger du brænde midt om natten? - Gamle mor skal dø i nat.
- Læg øsken fra dig. - Jeg hugger kællingen ihjel!
- Du er jo helt fra snøvsen! - Jeg hugger hende lige i kæften!
Arvid, hør på mig...
Lad øksen være!
Hør på mig! Du gør dig selv ulykkelig.
- Du ved ikke, hvad du gør! - Slip øksen, siger jeg!
Arvid... Kom med ind.
- Ved du, hvad hun beskylder mig for? - Ja.
Det er kællingen, der har fundet på det hele.
Jeg har aldrig gjort noget ulovligt med kvien.
Jeg tror dig, Arvid. Jeg har aldrig troet på det, de har beskyldt dig for.
Ved du, hvad de kalder mig?
Tyren på Nybacken.
Det er ikke så underligt, at ingen pige vil kendes ved mig mere.
Arvid... Jeg har en hemmelighed. Du er den eneste, jeg betror mig til.
Kan jeg stole på dig?
Så må du love ikke at sige det til nogen.
Jeg tier. Om de så halshugger mig, så tier jeg.
- Jeg vil stikke af. - Stikke af?
Til efteråret, når de kører egetømmer til Karlshamn, sejler jeg til Amerika.
- Tager du med mig, Arvid? - Ja.
Se her.
''Beskrivelse af Nordamerikas Forenede Stater -
- tillige med oplysninger og råd for udvandrere.''
l Amerika er det ikke opdelt i herskab og simpelt folk som her.
Der må man sige ''du'' til præsidenten, hvis man vil.
Den fineste ris kommer fra Carolina i Nordamerika.
Og salt sild er absolut forbudt som føde.
''l Amerika arbejder ingen mere end tolv timer i døgnet.''
''Mange slaver har bedre bolig, føde og vilkår end bønderne i Europa.''
''De har egne høns og svin og dyrker, hvad de vil, som de så sælger.''
- Så vil jeg sælge mig som slave. - Det er forbudt for hvidhudede.
Du sagde jo, at Amerika er et frit land.
Ja, men den der handel er forbudt for de hvide.
Jeg tager i hvert fald med.
- Hvad koster turen over oceanet? - Cirka 200 rigsdaler.
Fandens også!
200 rigsdaler? Det får jeg aldrig sparet op.
- Du har ikke til turen. - Vi har jo glemt landevejen!
Nej, ingen kan gå til fods til Amerika.
- Slet ikke på nogen måde? - Nej, Amerika er jo en ø.
Forbandede ocean.
l fjor rådnede afgrøden op for os. l år brænder den op.
Vi klarer os vel med det her til jul, tænker jeg.
Hvad skal vi så lægge i brødet?
- Hvornår skal vi dø, mor? - Det ved kun Gud.
Far har sagt, at alle skal dø.
Der kommer et par dråber. Måske får vi alligevel en byge.
- Tuttelut! - Lad være med det!
Hun har tændt ild. Hun har tændt ild til enghuset!
Du bad selv om det. Det var straffen.
Der var intet at gøre. Den lille skvæt regn hjalp jo ikke.
Er det min lille karl, der holder legestue?
Sniger du dig væk fra arbejdet, din djævlens dovenkrop!
Gode Gud... Gode Gud!
Gode Gud!
Hvad er der?
... find en god og kristen husbond...
- Robert, hvad er der? - Jeg har så ondt i øret.
Hvad skal jeg gøre?
Vi kommer lidt brændevin på en uldtot.
Det svider lidt i begyndelsen, men det går snart over.
Så så.
Det gav sig lidt.
Men det suser som før.
Det lyder som et helt ocean derinde.
- Kan du høre det? - Nej.
Er du allerede hjemme?
Karl Oskar?
Hvad er der?
Jeg kørte ploven i stykker. En satans stor sten.
- Jorden her er forbandet. - Du behøver ikke bande for det.
Kan du ikke lave ploven?
Alting går jo alligevel galt, hvor meget man end slider og slæber.
- Vi bliver flere og flere på gården. - Vi skal lade Gud om bekymringerne.
Han giver ikke børnene mad, hvis vi sidder med armene over kors.
Skal Gud fodre alle de børn, du laver?
Giv ikke herren skylden for, at du gør din hustru gravid.
Kære søde... Jeg har da aldrig benægtet, at jeg har min del af det.
Du klager over, at vi bliver flere, som om det var min skyld!
Jeg har da aldrig givet dig skylden, Kristina?
Men du går her og tier. Hvad skal man tænke?
Du ved da godt, at jeg har dig kærest i verden, Kristina.
- Holder du af mig som før? - Det kan du tro, jeg gør.
Vi må jo holde sammen indbyrdes.
Vi må hjælpe os selv. Der er jo ingen andre, der hjælper os.
Arme barn, hvor har han slået dig!
Kom ind, Karl Oskar. Se her.
- Hvem har gjort det? - Det var Aron.
Jeg kørte galt med et læs roer og brækkede hækstangen.
Så slog han mig med en stakitstolpe. Jeg går ikke tilbage.
Aron slipper ham ikke godvilligt.
Han er fæstet for et år. Han sender bud efter lensmanden.
- Jeg går ikke tilbage. - Det skal han ikke behøve, far.
lngen i vores slægt skal behøve tage imod prygl.
Ville det ikke være bedre, hvis vi forsoner os med Aron?
Jeg går hen og taler med ham.
Kommer du i din brors sted? Så får jeg karl magen til.
Du må skaffe dig en anden karl at prygle.
Lensmanden må hente ham. Slip!
Du kan jo selv hente ham. Du er velkommen til Korpamoen.
- Jeg søger karlen Robert Nilsson. - Han er her ikke.
Hvis din bror bliver i mit distrikt, så tager jeg ham.
Så, ind med dig.
... alting må jeg gøre selv.
Du sagde jo, at du ville passe det. Skal jeg også gøre det? Svar dog!
Hold bøtte! Jeg kan ikke holde dit kævl ud, forbandede kælling!
Du kan da hjælpe mig, men du hjælper mig aldrig.
Jeg er træt af dig. Hold kæft, kælling! Hold mund!
Møgkælling! Fandens, fandens!
Satans!
Han er en rar mand, Lönnegren. Jeg forstod godt, hvad han mente.
Gå til Kristinas forældre i Duvemåla.
Det ligger uden for Lönnegrens distrikt.
Du er sød, Karl Oskar.
Nu vil jeg bede dig om noget andet.
Ja, hvis jeg kan give dig det.
Jeg vil have min del af arven i gården.
Jeg vil til Nordamerika.
Du bliver forbløffet, Karl Oskar.
Jeg havde aldrig drømt om, at du gik i samme tanker som mig.
Der er en hvedemark i det nordlige...
...''arbejdsomme landmænd har vidtstrakt udsigt over velstand -
- inden for Nordamerikas Forenede Stater.''
Det, du!
Vi må måske knokle lige så hårdt derovre, som vi gør herhjemme.
Der kan vi i hvert fald få det bedre, og det kan vi ikke her.
Se på far!
Og børnene, hvad skal der blive af dem?
Johan kan jo overtage gården efter os -
- men de andre? Tjenestefolk, fæstebønder...
Og du vil tage ansvaret for at føre dem over oceanet -
- og sætte deres liv på spil?
Hvis andre bare havde rejst før, men det har ingen herfra gjort.
Så må jeg vel blive den første.
- Og du vil påtage dig det ansvar? - Nogen må tage ansvar uanset hvad.
Forhør med bonde Danjel Andreasson
Erkender du, Danjel Andreasson, at der i dit hus bor følgende personer:
Den kasserede soldat Severius Pihl, den vanføre pige Sissa Svensdotter -
- ugifte fruentimmer Ulrika i Västergöl -
- og hendes uægte datter Elin, samt at du i dit hjem holder sammenkomster?
Det er sandt, hr. provst.
- Hvad gør du ved de sammenkomster? - Jeg forkynder Guds sande ord.
Djævlen hvisker dig dine svar i øret.
l disse ærlige og betroede mænds nærvær -
- forbyder jeg dig at befatte dig med prædikeembedet.
Det har han ikke magt til at forbyde mig.
- Erkender du, øvrigheden er af Gud? - Nej, hr. provst.
- Nægter du at adlyde lov og orden? - Over retfærdige er ingen lov sat.
Er du indtaget af et sådant åndeligt hovmod, at du nævner dig retfærdig?
Jeg er indtaget af Guds ånd. Rettesnoren for mit liv er Biblen -
- og min samvittigheds bud.
Påstår du, jeg er en sjæleforsømmer, der leder folk ned i helvede?
Det er sandt. Er det ikke rigtigt, at hr. provst sælger brændevin?
Det er min lovlige ret.
Når folk drikker provstens brændevin og begår brud mod Guds ti bud -
- har den, som bryder Guds bud, så ikke påkaldt sig helvede, hr. provst?
Det er dig, der er kaldt til forhør, ikke mig.
l disse vidners nærvær forbyder jeg dig at trænge ind i prædikeembedet.
Fortsætter du din forbryderiske virksomhed -
- kan du blive stillet for en domstol og idømmes bøder og fængsel -
- og ved tredje rejse kan du i tvende år forvises ud af riget.
Hr. provst kan alligevel ikke for et øjeblik forvise mig ud af Guds rige.
Trods advarslen fortsatte Danjel Andreasson sine bibelforklaringer.
Så brugte provst Brusander kirketugten mod ham:
Danjel blev udelukket fra herrens hellige nadver og kirkens fællesskab.
Jesus Kristus, hvis legeme du modtager -
- bevare dig til evigt liv.
Jesus Kristus, hvis blod du modtager -
- bevare dig til evigt liv.
Jesus Kristus, hvis legeme du modtager -
- bevare dig til evigt liv.
Jesus Kristus, hvis blod du modtager -
- bevare dig...
Kære Danjel, lad være med at lukke op.
Vor herre, Jesus Kristus, er hos os. Vi behøver ikke frygte.
Hvem er du, som forstyrrer husfreden ved nattetid?
Det er lensmand Lönnegren. Luk op!
Hvem søger kommissarius i denne sene time?
Dig, Danjel Andreasson. Jeg befaler dig i lovens navn. Luk op!
Jeg adlyder ikke menneskenes lov.
Hvis du ikke åbner, er det min pligt at sprænge din dør. Luk op!
Hr. kommissarius skal ikke forværre sin synd -
- gennem groft overgreb i herren Guds påsyn.
- Hvad laver folk her midt om natten? - Vi er samlet til et kærlighedsmåltid.
- l besudler det hellige sakramente. - Vi nyder de dyre salighedsmidler.
Her ser bror. Danjel Andreasson uddeler den hellige nadver.
- Har du uddelt sakramentet? - lkke til alle, kommissarien afbrød.
lngen må give folk nadver, der ikke er præsteviet. Det har provsten sagt.
Jeg adlyder ikke provsten, men vor hellige skrift.
Der står ingen steder i Biblen, at Jesus Kristus var præsteviet.
- lndlad dig ikke med den hårkløver. - Noter navnene på alle her.
Jeg har en gang forbudt dig at befatte dig med prædikeembedet.
Du insisterer. Derfor bliver der mod dig handlet efter lovens strenghed.
Jeg vil bede jer besinde jeres evige velfærd.
De, der angrer deres vildfarelser, tager jeg imod i kirken.
Gør plads, præster! l står der sorte og dovne som djævlen selv!
Dit sind er ikke forbedret. Alligevel tager du Kristi blod i din urene mund.
- Ja, over for dig, præstevom! - Skal du chikanere provsten, Ulrika?!
- Ja. Også kirkeværgen. - Du burde skylle din mund.
- Med præstesnaps eller provstepis? - Ti, din hore!
Hore?! Sagde du hore? Hore for dig, Per Persson!
Hvis jeg er en hore, så er du en horebuk!
Jeg husker, da du kom med rigsdalere i en hånd og pikken i den anden -
- og bad mig ligge på ryggen en stund for dig. Da var du beskeden.
- Ulrika, vær stille. - Og den horebuk!
Han er ikke forbudt nadver i kirken. Han er ven med præstevommene.
De magelige fede kroppe, der lever i deres fede kød!
l kraft af dit embede bør du opløse sammenkomsten.
Jeg forbyder dig at fortsætte kommunionen.
Hr. provst kan ikke vise herren Jesus ud af mit hus.
Du ser dine griller som åbenbaringer. Men dine indfald er af djævlen.
Ud herfra, forbandede flæskepræster! Ud, siger jeg!
Stille må jeg klandring høre
og min vej ustraffet gå
og tilgive og forglemme
vis at Gud skal retfærdigt dømme
Domme ved vårtinget 1849: Danjel Andreasson 200 daler sølvmønt.
Øvrige mødedeltagere 100 daler sølvmønt eller 28 dages fængsel.
Jesus Kristus, hvis blod du modtager -
- bevare dig til evigt liv.
- Må jeg få lidt grød? - Nej, ikke nu.
l aften får du, når lillebror skal døbes.
- Jeg vil have grød. - Du må ikke! Gå hen til farmor.
Du får grød i aften, når der kommer fremmede. Vi skal døbe den lille.
- Nu er børnene her igen. - Det er vel ikke meget, de kan finde.
Anna! Jamen... Væk med sig!
Skam dig!
Så, ud med dig!
Det var synd og skam at sende dem. De kunne da holde dem hjemme?
Vi har vel ikke mere end dem?
l må ikke spise det der.
- Mor skal koge suppe på det. - Tag det her. Løb så hjem.
Er det fars lille hjælper, der kommer?
Du fryser ikke, vel?
Løb ind til mor.
Anna! Anna!
Anna!
Kære barn, dog.
- Det bliver snart godt. - Lille Anna.
Jeg tørrer dig lidt.
Maven er jo helt opsvulmet.
Tror l ikke, vi må hente Berta i ldemo?
Lad os så se, hvordan det er fat med den lille pige.
Ja... Hun er meget ilde stedt.
Forstår l, grynene i grøden er svulmet op og blevet dobbelt så store.
De kan have sprængt mavesækken, og så kan jeg ikke helbrede hende.
Vi må se, hvordan det går i morgen, om det vender, og hun får det bedre -
- men får hun ikke det, kommer Gud nok og henter den lille.
Ja, det tror jeg.
Men vi må vel tro, at det kan vende. Man ved ikke, hvordan det kan gå.
Nu har du ledt efter træ hele dagen. Skal du ikke lade mig lave kisten?
Hør her... Vil du ikke lade mig snedkerere den for dig?
Nu er jeg ikke længere imod flytningen til Amerika.
Rør ikke ved vasketøjet med jeres beskidte fingre!
Lad tøjet være. l skal ikke gøre det beskidt, når vi har fået det rent.
Den her skal vi også have med.
Sådan. Så må farfar beholde den.
''På sådanne veje færdes man med stor hastighed.''
''Tyve til tredive km på en time, ja, tilmed endnu hurtigere.''
''Mange store vogne er bundet sammen og trækkes af dampvognen.''
''På vejen udlægges stærke slåer af træ -
- og på disse fæstes jernstænger, der tjener til at vejlede vognene.''
''Hver vogn har en bekvemmelighed, der gør al udstigning overflødig.''
''Disse jernbaner, hvor man med hjælp af damp nyder en bekvem rejse -
- har nu i Amerika en længde af 8000 engelske mil.''
Græsset er så fedt, at man har til vinterfoder til en ko på to dage.
Ligger jernbanerne udlagt i markerne uden tilsyn både nat og dag?
Ruster jernet så ikke?
l Amerika har de så meget jern, at de end ikke gider stjæle filspåner.
Det er det samme med guld og sølv.
l Amerika hænger de en tyv straks. Oftest før han når at tilstå.
Amerikanere er det ærligste folk i hele verden.
En og anden skiderik har de vel også.
- Du har et par stykker med. - Seks.
l bliver flere. Dine efterkommere er flere, end du aner.
Du har ikke spurgt dine børn eller børnebørn til råds.
- Jeg tænker da på mine børn. - Jeg tænker på mine børn.
Siden han kunne knappe bukserne, har han aldrig spurgt os om råd.
Og man skal ikke komme ubuden med råd.
Har du ondt i dit øre?
Det bliver godt, når vi kommer til Amerika.
Jeg læste om en mand, hvis familie var blevet ædt af en krokodille.
Det var tre børn, og den havde lige slugt hustruen.
Men kvindens hoved satte sig fast i svælget, så udyret blev kvalt.
Det var hendes måde at hævne sig på. Jorden var vædet af menneskeblod.
- Skal vi til sådan et område? - Du kender vel Roberts griller?
Det er ikke mine griller. Jeg har jo læst det.
Kristina...
Fra Karl Oskar
Kan det være lensmanden?
- Hvem er det? - Morbror Danjel. Må jeg komme ind?
- Gud give fred i dit hus. - Står det ilde til derhjemme?
Nej, det står godt til med kone og børn.
- Hvad er der så i vejen? - Hvad er der?
- Jeg har et bud til dig, Karl Oskar. - Fra hvem?
Fra Gud.
Herren vækkede mig og sagde:
''Gå til Karl Oskar, manden til din kære søsterdatter.''
Han talte til mig, som han talte til Abraham. Han sagde:
''Gå ud af dit fædreland, fra din slægt og din faders hus -
- til et land, som jeg dig vise vil.''
''Gå til Karl Oskar i Korpamoen. Han vil være dig til hjælp.''
Vil morbror rejse med os til Amerika?
Vi lever i forfølgelsernes tid i mit fædreland.
Jeg er forhindret i at bekende min Gud. Jeg er vist ud af mit rige.
Men herren vil åbne et nyt land for mig.
Vi skal rejse dertil sammen, og ingen skal føle frygten.
Så ville l altså blive seks stykker?
Det bliver otte, med børn og husfolk.
Skal dine logerende også befragtes?
Ulrika og hendes pige skal med. Det har jeg lovet dem.
- Har morbror brug for en karl? - Ja.
Den forrige løb sin vej, da forfølgelsens tid kom.
Jeg kender en, der ville blive nyttig i Amerika. Han hedder Arvid.
Vi overlader alt i Guds hånd.
Han skal hjælpe os med al sin kraft, så vi kommer over det farlige hav.
Du bliver et dårligt eksempel for mine andre sognebørn, Karl Oskar Nilsson.
Du er kendt som en rask og flittig landmand.
Du må kunne ernære dig på hjemegnen.
Det lader ikke til det, hr. provst.
Du har nødtørftig spise i dit hus. Med nødtørftig mad bør man være tilfreds.
Har du tænkt over det eventyr, du med familien begiver dig ud på?
Kender du sandheden om landet, der drager dig?
Er du ikke misledt? Er blændværk ikke blevet forevist dig?
Dit foretagende kan blive jeres fordærv. Derfor fraråder jeg dig det.
- Du tror vel, jeg vil dit bedste? - Jeg tror da, provsten mener det vel.
Tænk på dine forældre. Din far er jo krøbling.
De gamle har deres aftægtsbolig. De klarer sig.
Du er anfægtet af utilfredshedens ånd...
Jeg har solgt fra, så jeg er fri. Må jeg udrette mit ærinde?
Du skal få dit flytningsattest.
Jeg beder Gud velsigne dig og dine under færden til det fjerne land.
Må du aldrig komme til at fortryde din vovelige beslutning.
Takker ydmygst.
Stop, det er nok! Det er nok.
Er det nok? Hvad siger du? Lidt til!
Skal vi ikke snart rejse?
lngen ved, hvad skidt de har på fødderne i Amerika.
Man kan vel godt vise de her til amerikanerne uden at skamme sig.
Dyre blev de.
Tænk, at så mange udvandrede på en gang. Også Jonas Petter.
Karl Oskar, jeg må sige dig en ting.
- Jeg er sådan nu igen. - Javel.
Det kunne jo ikke komme mere ubelejligt.
Jeg mener... Det var uheldigt, at det skulle komme nu.
Jeg kan ikke blive gravid, så det passer dig!
Det er ikke kun min skyld, at jeg er gravid igen. Det er også din!
- Det er dig, der kommer ubelejligt! - Hvordan kunne du tage det så tungt?
- Du er bange for, jeg bliver til gene. - Det har jeg aldrig sagt.
Jeg er bange for, det bliver sværere for dig.
Vi må holde sammen. Den sidste aften skal vi være venner, ikke også?
- Ja... Jeg er ikke rask. - Det ved jeg jo godt.
- Du må tale forsigtigt til mig. - Jeg skal ikke tale hårdt til dig.
Kør langsomt gennem leddet.
Det er godt, du er så spinkel, ellers måtte jeg gå ved siden af.
Arvid, når vi kommer til Karlshamn, køber jeg en lærebog i engelsk.
Man når nok at lære det under overfarten. Du må godt låne den.
- Jeg får ikke brug for den. - Du kan da ikke snakke engelsk?
Nej, ikke nu. Når jeg kommer i land i Amerika, kan jeg.
Tror du, du kan tale det rent, når du går i land?
- Hvem har sagt det? - Onkel Danjel.
Men du må selv lære sproget, for du lever ikke i ånden.
- Kan det være sandt? - Tror du, Danjel lyver?
Når vi går i land, skal Helligånden udgydes over alle hans troende -
- og alle, som er genfødt i Jesus Kristus, skal kunne tale amerikansk.
Har du aldrig læst Apostelgerningerne?
Jeg har bare ikke hørt om den der udgydelse.
Du, Robert... Jeg er bange for Amerika.
- Hvorfor? - Måske er de onde mod nykomlinge.
Nej, du behøver ikke være bange. De har så få fruentimmer i Amerika -
- at de værner om dem som guld og ædelsten. Du får alt.
Og for at vognene ikke skal glide af, har de sat små falser på.
Guds fred!
Der lå kirkeværgen med målestangen i vejret som et kirkelys.
Sådan kunne han jo ikke begraves, så de tilkaldte forskellige præster -
- som provst Stenmark, der læste over ham -
- men den gik ikke ned. Djævlen forlod ikke hans krop.
Så spurgte hans gamle husholderske Magda, om hun kunne hjælpe til -
- så hun gik ind i ligboden og lå der hele natten -
- og om morgenen, da de kom ind, var han som alle andre, der skal begraves.
- Mon vi bliver søsyge på skibet? - Det er ikke så slemt.
- Man må bare kaste lidt op. - Det føles vel som at være tyk.
- De siger, det skal være så pinefuldt. - Kan du ikke huske mine ord?
- Har du glemt, hvad jeg har sagt? - Selvfølgelig ikke.
Det menneske, som har Kristus i sig, tåler havet. Skønt det er ham uvant.
Jeg tror dig. Jeg er ikke bange.
- Bliver du ikke søsyg som alle andre? - Nej, Karl Oskar.
- Kristus døde på korset for mig. - Du er en tvivler, Karl Oskar.
Jeg har hørt, at gifte kvinder bliver mere syge på havet end andre.
lkke hvis de lever i ånden, Jonas Petter.
De fleste kvinder lever i kødet. De kan også lave horeunger i ægtesenge.
Er både skibssygen og koleraen ikke farligere end søsygen?
- Jeg har fået fortalt... - Vi takker Gud på vor første rejsedag.
Tak, herre, fordi du har holdt din hånd over os.
Denne vor første dag på rejsen.
Johan!
Hvor skal vi bo?
Lad mig se. Dig og dig. Gå frem her.
- Karl Oskar! - Jeg kommer.
Her?
- Der er ikke plads. - Jeg vil bo med familien!
Jeg forstår ikke, hvad du siger.
Må jeg tale med skibsherren?
Arvid! Her.
Kreaturet hjemme i min kostald har mere plads end os!
PASSAGERER OG LASTLlSTE
- Det er skønt med frisk luft. - Ja.
- Jeg fik det til 16. - Det fik jeg også.
- Skal vi skridte hende af? - Det kan vi godt.
- Hertil, men ikke længere. - Vi måtte ikke gå længere.
- Hvor mange fik du? - 36.
Tænk, hvis havet stiger. Så drukner vi alle sammen.
Nej. Hvis havet stiger, stiger skibet også.
Hvor mange personer er l?
Kom ikke løbende, hele familien. Én person er nok.
De laver børn som fanden, de der. Kom frem her!
Og så må l komme med noget, l kan have skorper og sådan i.
Får man ikke kartofler?
- Heller ingen mælk? - Vi har ingen geder om bord.
Jeg vil ikke være på båden. Jeg vil være hjemme.
Vi får ikke kartofler. De har ingen. Vi får surkål i stedet.
- Har de heller ingen mælk? - Nej.
Her lugter af pis. Man kunne godt bruge en klemme.
- Hvornår må vi bruge køkkenet? - Det varer nok, så trangt som her er.
Karl Oskar, Lill-Märta er så varm på panden. Hun vil ikke spise.
Hvordan går det?
Tror du, hun er blevet smittet af pigen derovre?
Nej, hun er bare forkølet. Hende der har halsbyld.
- Tænk, at hun skal bo så tæt på. - Hvem?
- Gladan? - Hvorfor kalder de hende ''Gladan''?
- Fordi hun aldrig er ked af det. - Hun bør om nogen være ked af det.
- Hvis nogen behøvede græde blod... - Lad være med at tage dig af det.
Du har andet at tænke på. Jeg er så ked af, du ikke bor hos os.
Du plejer jo at elske at gynge i reb!
Vi har knap nok vand til maden, og vi kan ikke bede styrmanden om mere.
l må låne vand af os. Vi bruger ikke så meget.
- Det takker vi for. - Hvor skal l hen, når vi er der?
Vi ved det ikke. Hvor skal l hen?
Vi har en søn i Minnesota.
- Er der god landbrugsjord der? - Der er kun landbrugsjord.
- Han har selv 100 tønder land. - Det er en dygtig dreng.
Han skrev, han har 100 tønder land. Vi har en slibesten med til ham.
- De er så dyre i Amerika. - Er de?
Jeg er klejn og skral. Jeg har ondt i hjertet.
Det stopper om morgenen. Tager jeg to priser snus, går det i gang igen.
Det er besværligt...
... tikkeværket her. Men det slår i gang.
''Læberne bevæges lidt, de hverken rundes eller fremskydes så meget.''
''At ingen fremskydning af læberne finder sted, er af stor betydning -
- og især ved frembringelsen af den svære sj-lyd.''
- Forstår du det? - Ja.
Jeg vil godt vise dig det.
Så meget stikker jeg ikke munden frem, når jeg snakker svensk.
Sig sj-lyden.
''Sjösjuk.''
lkke så langt frem med munden.
''Sjösjuk.''
- Sig det igen. -''Sjösjuk.''
''Sjösjuk.''
Ja, det kan du jo.
Det skader jo ikke, at du ved lidt om det engelske sprog.
Når du går i land, har du klaret lidt for Helligånden -
- og det kan jo ikke være nogen synd.
Sig: ''Skina, stjärna, skjuta.''
''Skina, stjärna, skjuta.''
Og så skal du også lære den rigtige tungestilling.
Ræk tungen ud, så jeg kan se på den.
Det skal nok gå fint at lære engelsk med den.
Elin! Elin, kom her! Du skal hjælpe til her.
... den begyndte at bløde, så han besvimede -
- men hun havde gjort dekokter parat til at standse blod med -
- og så standsede hun blodet, så da han vågnede, var det stoppet.
Han blev lidt sløv af det bagefter, men han var hende alligevel hengiven.
Så gemte hun det, som hun havde skåret af og tørrede det -
- og tog det frem og viste det, når de havde besøg og sådan.
Han skal have haft lidt igen. Derfor kaldtes lsak på Aranäset ''Stumpen''.
Det er så sandt, som jeg sidder her.
Kors, hvor har man det godt! lngen bonde, der hiver en ud -
- for at fodre heste.
Og mad får man også, så man går og gasser sig bagefter.
Det er fandens heldigt, at man kom med.
Jeg går hen og spørger, hvor langt der er tilbage.
Hvor langt er der til Nordamerika?
Lige så langt som fra Nordamerika og hertil med en forskel på 50 mil.
Din skide svinemikkel! Du skal ikke tro, at vi bønder er dummere end jer.
- Hvad er der? Du er vel ikke syg? - Jeg er fuld af lus!
Se ikke på mig. Det er så ækelt!
Jeg har aldrig fået en lus i hele mit liv, og så kommer jeg her...
Du skal ikke tage det så tungt.
Du må jo have fået det fra en medrejsende.
Det er dig, din gamle hore, der har givet os lus!
Dine mandfolk har spredt dine lus over sognet!
Skal du rejse til Amerika og sprede lus der?
Nå, så din hustru har taget sine lus med hjemmefra.
De ville vel ikke skilles fra en så prægtig kvinde. lrettesæt din hustru.
Kristina i Korpamoen, nu skal vi gøre op!
Du beskylder mig for at give skibet lus. Du beskylder mig for utøj!
Danjel, hun har smædret Kristi krop og hans rene lam uskyldig.
Hun beskylder mig, når hun selv er fuld af lus.
- Bed om tilgivelse på dine bare knæ! - Så hellere for den onde selv!
- Hør, Danjel! Hun spotter! - Ti stille, begge to!
Siden jeg blev genfødt, har jeg været lusefri. lngen finder lus på mig!
- Ejer du ingen skam?! - Det er dig, der har beskyldt mig!
- Den, der vil, må kigge efter! - Agt dig for hovmodets fristelse.
Du skal ikke bruge din krop til at vække syndige lyster hos mændene.
Jeg vil rense mig! lnga-Lena her skal være mit uvildige vidne.
Kom, lnga-Lena, her og se.
- Se nu, hvad du har gjort. - Jeg sagde hore. Det står jeg fast på.
Det skal du ikke sige om Ulrika.
- Nå, lnga-Lena. Fandt du nogen lus? - Nej.
- Fandt du så meget som et æg? - Nej.
Der hører l! Kristina skal falde på knæ...
- Aldrig! Jeg hopper hellere i havet! - Ned på knæ, siger jeg!
Jeg vil ikke have dig på båden mere! Luder! Hore!
Danjel, se!
Også mig... jeg har...
Dette dyr er også en af Guds skabninger.
Det er sendt som en prøvelse til os, for at vi skal forbedre os.
Nu må det stå slemt til med Sverige, når selv lusene udvandrer.
Kære, lnga-Lena... Kære hustru!
Kære hustru, er du syg af havet?
- Kære, søde Danjel. Undskyld! - Har du mistet din tro?
Har du lyttet til fjenden?
Vi synker!
Det stormer bare. Vær nu stille.
- Kan du ikke mærke, vi synker! - Det er bare søsyge.
Karl Oskar, jeg bliver kvalt.
Du har vel lige så meget luft som mig. Vær stille!
Jeg kan ikke se, hvor jeg kaster op her i mørket.
Jeg druknede engang en kat. Den led, inden den døde.
- Tror du, jeg får tilgivelse? - Hvad er det for noget vås?
- Jeg hører katten mjave dernede! - Du hører syner.
Gode Gud, jeg har været en utro tjener.
Slip mig ud!
Kom nu, Robert. Her kan du ikke ligge, kan du nok forstå.
Det kan ikke være godt for dig at være afholden, Karl Oskar.
- Kan du ikke spise en bid? - Nej.
- Kan du stoppe føde i ungerne? - De får, så de klarer sig.
- Det er godt, de er raske. - Det bliver du også, når det stilner.
Vil du ikke have en spiseskefuld Prinsens dråber?
Hører jeg syner, eller...?
Det er pigen, der er død nu. Det var ikke søsyge, det var en halsbyld.
- Jeg må sige dig en ting. - Hvad?
Jeg vil aldrig gå i land i Amerika.
Jo, Karl Oskar. Jeg har vidst det, lige siden jeg kom på båden.
Jeg kommer ikke levende herfra.
Hvad er det for nogle griller! Søsygen er ikke dødelig.
Vi skal nok komme i havn i Amerika, dig og mig.
Kan l ikke vente lidt? Han ligger ofte sådan her om morgenen.
Man må ruske længe i ham, før han vågner.
Hjertet stopper sommetider, men så går det i gang igen.
Hendes mand er så død, han kan blive. Jeg har set døde før.
Kan l ikke vente lidt? Bare en time.
- Skal han ligge, til han lugter? - Bare et lille stykke tid!
Så er styrmanden rar. l må ikke tage ham!
Det er mig, der skal være her nu!
- Hvorfor skal vi ikke bo i hus, mor? - l Amerika skal vi bo i hus.
Her skal du se...
Du får en dårlig hustru med til Amerika.
- Märta! Kom her, Märta. - Kom her til mor.
Hun er blevet så underlig. Hvordan går det, lnga-Lena?
Jeg er så svimmel.
Jeg er nok ikke rigtig rask.
På det sidste har jeg haft blodig afgang. Det er nok skibssyge.
Du skal ligge i sengen og lade Danjel passe dine sysler.
Han må ikke vide noget. Han har nok at se til.
- Er han heller ikke rask? - Jo, men han har sit opgør med Gud.
- Han går rundt og lider. - Lidt nytte kan han vel gøre.
Du må ikke sige noget, men...
Danjel har bekendt, at han har begået den groveste synd, man kan begå.
Han har troet, at han var syndfri.
Men så blev han liggende med søsyge. Siden da er han som forvandlet.
Han siger, der er et eneste retfærdigt menneske her. Ulrika.
Hun slap jo fri for både utøj og søsyge.
Han siger, Gud har skånet skibet for hendes skyld.
Sig det ikke til Danjel og sig ikke, at jeg skranter. Lov mig det!
Herregud, Kristina! Hvad er der sket med dig?
Jeg er så træt, Karl Oskar. Jeg kan ikke mere.
- Har du meget ondt? - Jeg er så forfærdelig træt.
Det er på grund af alt det blod, du har mistet. Vi må stoppe det. Lig stille!
- Mor må ikke bløde mere. - Jeg vækker kaptajnen.
Nej, nej... Du må ikke gå, Karl Oskar!
Min hustru bløder ihjel. Kan kaptajnen gøre noget?
Skift omslag på panden en gang i timen.
- Karl Oskar...? - Ja.
- Du er vel god mod børnene? - Det kan du tro.
Det var godt at høre. Du må være både far og mor.
Nævn det ikke mere, Kristina.
- Vil du ikke have noget? - Nej, ikke noget.
Vil du have en sukkerbid? Jeg har gemt dem til det.
Du er så sød, Karl Oskar. Jeg orker ikke at tygge.
Du, Kristina. Kristina!
Jeg ville...
Jeg ville bede dig... om at tilgive mig.
Hvad skal jeg tilgive dig?
For at jeg ville rejse.
- Jeg ville jo også. - Det var mig, der fik det igennem.
Du ville gøre det bedre for os, for os alle.
Du skal ikke være ked af det, Karl Oskar.
Så tilgiver du mig altså? Kristina?
Jeg har intet at tilgive dig. Det skal du huske på.
Det var godt at høre.
Jeg holder af dig.
Det har jeg altid gjort.
- Vi er de bedste venner. - Ja, det er vi.
Vi er de bedste venner, det er vi.
- Jeg skal bare sove lidt. - Ja, gør det.
- Sov. Det trænger du til. - Bare et lille øjeblik.
Ja, du skal sove. Bare...
Bare du ikke...
Far! Mor er holdt op med at bløde.
- Hun er død. - Nej, hun lever.
Jeg tror, hun overlever nu.
- Hun er lige død. - Ja, men du kan da selv se?
lnga-Lena døde for lidt siden.
Hun havde aldrig sagt, hun var så ussel. Hun beklagede sig aldrig.
Af jord er du kommet, til jord skal du atter blive.
Jesus Kristus skal opvække dig på den yderste dag.
lnden Guds helgen tale
Herren sagde til dig som til Moses:
''Du skal ikke komme derover.''
Du, min kære hustru, fik heller ikke det ny land at se.
Du nåede før os ind i den anden havn.
Men da jeg ville begive mig ud, svarede du og sagde:
''Hvor du går, der vil jeg også gå.''
''Hvor du bliver, der bliver jeg også.''
''Hvor du dør, der dør jeg også -
- der vil jeg også begraves.''
- Mon vi når frem til midsommer? - Ja, det tror jeg.
Så har vi været til søs i præcis ti uger.
- Du, skal vi læse den engelske bog? - Det kan vi godt.
Hvad var det nu, du skulle sige, når du søgte tjeneste?
''What can you do? l am used to farm work.''
- Må jeg også øve mig på mit? -''Jeg er den nye tjenestepige.''
''l am the new servant girl.''
''Vask jeres hænder, før l rører ved madvarerne.''
-''Wash your''... - Fandens!
''Wash your hands before you handle the food.''
- Befor-e! - Befor-e.
Hvorfor tror de, at alle tjenestepiger har snavsede hænder i Amerika?
Det ved jeg ikke.
Det er nok, fordi der er så rent og fint der i den nye verden -
- så de må spørge dem, der kommer fra den gamle snavsede.
Behøver du smide alt det ud? Jeg kan vaske og lappe, når jeg kommer i land.
Synet af det her tøj kommer bare til at plage os.
Jeg vil ikke skamme mig over for amerikanerne.
Når de ser de her klude, spekulerer de på, hvad vi er for nogle mennesker.
Robert! Robert! De kan se Amerika! De kan se Amerika!
Hold godt fast.
Nu er det din tur.
Og hop i land! Hopla!
Du er dygtig, som selv går i land.
- Hvad gør vi med oppakningen? - Som tolk har jeg ansvaret for den.
Og jeg ordner pengeveksling med kaptajnen.
Jeg har hørt, at Landberg skal med os.
Der står noget om Californien.
Det er om skibe til Californien.
Hold op med det der!
Finnen siger, at hvert tiende menneske her er tyv.
Han siger også, at hvert femte fruentimmer er hore.
Vil l købe en hund? Er det ikke et fint ur? Nu løber den væk.
- Har du ondt i øret igen? - Nej, det suser bare.
- Arvid! - Han lugter af brændevin.
Nej, kom Arvid.
Stik mig en dollar!
Sover du, Kristina?
Han bevæger sig.
Han skal nok klare sig, skal du se.
Luk øjnene. Lugt engang.
Det er ikke sandt!
Nu skal du spise og drikke, så meget du orker.
Vi har nok af det.
Har du set et så smukt æble før?
Jeg fik det foræret.
Kom her, skal vi se.
Det er til dig og det er til dig.
Jeg tror, Amerika er et godt land. Vi behøver ikke fortryde.
Vent her, så finder jeg vores pladser.
Robert! Arvid! Vi skal gå på herovre.
Vent her, Kristina. Jeg henter dem.
Nu kører toget. Hold fast!
- Landberg, kan vi ikke åbne døren? - De er låst. De åbner, når vi stopper.
Tre fingre på venstre hånd revet af. Så stærk er dampkraften.
- Tænk, hvis dampen slipper løs her? - Det tror jeg ikke, men...
Mærkværdig opfindelse. lkke mange hjemmefra har haft det så bekvemt.
Tager nogen vare på lorten, så den kommer jorden til gode?
Du husker vel, at du lovede, at vi altid skulle holde sammen?
Jeg glemmer ikke det løfte. Hvad der end sker, så skal vi holde sammen.
- Hvad koster den her? - 25 cent.
Den giver lindring mod kolera, diare og hårtab og andet.
- Det lugter ikke af meget. - Skulle det være en Painkiller?
Det er fine penge, de har. De er udsmykkede med himlens stjerner.
Det betyder de 13 første delstater.
Det står noget der, under fruentimmeret på toppen.
''ln God we trust''. Det betyder ''vi tror på Gud''.
Hvad siger han? Har l hørt det? Der står trosbekendelse på pengene!
Det er et godt og gudfrygtigt land, vi er kommet til.
Vi skal takke Herren for, at vi har fået lov til at komme hertil.
- Skal l ikke spise, morbror? - Vi har ikke mere at fortære.
- Hvis l vil tage til takke med brødet. - Tak!
Bliver der ingen forsinkelser, er vi i Buffalo i morgen.
De ser næsten ud som herskabet derhjemme.
Du har jo sagt, at det ikke er opdelt i fint folk og simpelt folk her.
Jeg sagde bare, at det ikke er opdelt i forskellig stand.
Der er vel dem, der har det godt, og...
Der er to forskellige slags folk i Amerika.
De, der har boet her så længe, at de er blevet rige -
- og de nykomne, som ikke er nået at blive det endnu.
Tænk, at de rejser på vandet, selv om de ikke er nødt til det.
Nu har jeg fået sandheden at vide. Nu skal du stå til ansvar.
- Du har narret os. - Hvad beskylder du mig for?
- Du sagde, der var 250 mil. - Det sagde kaptajnen på Charlotta.
Vores tolk har sagt, at vi skal rejse 1500 mil, og han lyver ikke.
Men du lyver, din løgnhals!
Her skal vi sejle på det ene hav efter det andet, fordi vi har stolet på dig.
Beskylder du mig...? Dig, din gamle...
Sig det. Hele ordet. Sig det! Dig, din gamle luder!
Slap af! l har ret begge to.
Den amerikanske mil er kortere. Der går seks amerikanske på én svensk.
Er der andre, som tror, jeg har bedraget jer, så træd frem.
- Ti nu stille. - Nej, nu vil jeg sige sandheden.
Jeg har ikke bedt jer følge med mig til Minnesota.
Jeg bad ikke om at blive hovedmand. l kan bosætte jer, hvor l vil.
- Nu giver l hinanden hånden. - Hørte l ikke, hvad han kaldte mig?
- Du beskyldte mig for at lyve. - Nu giver l hinanden hånden. Sådan.
- Giv hinanden hånden. - Ulrika!
Du ved jo, vi stoler på dig. Vi er dig stor tak skyldig alle sammen.
Nu kan jeg ikke længere lide Gladan.
Hun hører til Danjels familie og har et godt tag på børn.
Jeg kan bedre lide hende, efter at vi kom hertil.
Danjel sagde, de gjorde hende uret, da hun som lille blev solgt på auktion.
Hun er vred, fordi hun ikke har haft mandfolk i så lang tid.
Hun skulle have haft en målestang i sig, så langt den er afkvistet.
Alle om bord!
Har du ikke Lill-Märta med?
Nej. Er hun ikke på båden?
Er du sikker på det? Jeg troede, hun var med dig.
Barnet er stadig i land!
- Märta! Märta! - Karl Oskar!
- Hvad er der sket? - Er Märta der?
Nej, jeg har ikke set hende.
Märta! Lill-Märta!
Märta!
Lill-Märta!
Har De set min lille pige? Hun er så lille!
Märta!
Lill-Märta!
Hun er her ikke. Märta!
Du gav slip på hende. Hun er faldet i vandet!
- Hvor er hun?! Märta! - Båden sejler fra os.
- Vi kan ikke rejse fra hende. - De andre børn!
Vent, kære mennesker! Lill-Märta... Lill-Märta er der endnu!
- Skynd Dem, dame! - Vi må lede!
- Vent! Vent! - Skynd dig.
Skynd dig!
Op med planken.
Hun var nede ved stranden og legede med muslingeskaller.
Hun havde det så sjovt, at jeg troede, jeg aldrig ville få hende med.
- Hvad sagde du, sygdommen hed? - Kolera.
Det kommer op igen.
Fik du ikke andet? Hverken brød eller noget?
Vi må tage os i agt for skibskosten. Måske kommer sygdommen derfra.
Sæt det væk, så ingen ser det, Robert.
Jeg må købe mælk!
Herre... Du har sagt, at jeg ikke må have andre guder end dig.
Jeg forgudede min datter. Nu har du taget min afgud fra mig.
Jeg takker dig, min herre og frelser.
Respected sir, how can l reach Taylor's Falls?
How can we reach Taylor's Falls?
- Hvordan når jeg til Taylor's Falls? - Jeg forstår ikke helt.
Hvordan kommer jeg til Taylor's Falls?
Nå, du skal til Taylor's Falls. Det er tre dages rejse til fods herfra.
Jeg ville ikke gå i det her vejr.
Jeg ville tørre mig, inden jeg tog af sted.
- Hvad sagde han? Hvad var det? - Han sagde noget om vejret.
- Hvad spurgte du ham om? - Om vejen til Taylor's Falls.
- Hvad sagde han? - Noget om vejret. Jeg spørger igen.
Stod der sådan i bogen, som du sagde?
-''Kan jeg hjælpe Dem?'' - Nej. Sid ned og slap af.
Det er vådt alt sammen.
Jeg har aldrig set en så skikkelig mand i huset.
Nej, det er det sødeste og rareste mandfolk, jeg har mødt.
Man skulle ikke tro, at han var præst.
-''Mr. Andres Mansson''... - Anders Månsson, ja.
-''Taylor's Falls Post Office.'' - Kender han Anders Månsson?
Taylor's Falls Post Office. Taylor's Falls... Det er tæt på.
Tæt på. Nær... Nær her.
Jeg tror, det er nærved.
Det er meget tæt på... Jeg ville ønske, jeg kunne...
''Hvilken afstand er det herfra?''
To dage.
Med børnene, måske tre dage.
Tre dage, og l må gå.
Robert. Når vi kommer frem, bliver jeg ikke hos onkel Danjel.
- Hvad vil du så gøre? - Søge plads hos et herskab.
- Jeg bliver ikke hos Karl Oskar. - Hvad skal du så?
Jeg skal i hvert fald ikke være karl. Jeg tager nok vestpå. Til Californien.
Californien? Hvad er der der?
Men du må love mig ikke at sige noget til nogen.
Det lover jeg.
- Gjorde jeg dig fortræd? - Nej, det er øret.
- Det kommer en gang imellem. - Suser det lige så meget som før?
Suser det? Kan man høre det?
Du kan jo prøve.
- Kan du høre det? - Ja.
Vi takker dig, vor herre, for vort daglige brød.
Et fremmed land har ædelmodigt åbnet sine porte for os -
- og vi er kommet for fredeligt at bo og søge vor næring.
Men vi ville være udsluppet som nyfødte lam -
- hvis ikke du, vor herre, havde hjulpet os.
Uendelige, oh du, hvis hånd
fra slægt til slægt fra land til land
Al verden beskyttelse giver
Om morgenen slår blomsten ud
men visner før dagens slut
og hendes rige vorden
er mennesket på jorden
Her kan ingen da bo? Det er et enghus.
Kan du forklare ham det?
Vi vil købe mælk.
Er du ikke rigtig velforvaret, dreng? Læg geværet fra dig!
- Hvad gør du med bøssen i enghuset? - Min mor?
Du kommer uventet.
Jeg troede aldrig, jeg ville nå frem.
Hvor er far? Er far død?
Han ligger død som alle de andre, der ligger på havbunden.
Her ser du vores jerngryde. Den ene fod er slået af.
Du har vores gamle gryde.
Oh yes...
Men kom nu ind, alle sammen fra Sverige.
Tak. Det var lang vej. Godt, vi fandt frem.
- Hvorfor bor du i enghuset? - Det her er mit hus, mor.
Det her?
Anders, du skrev jo... Står du her og holder din gamle mor for nar?
Vis mig din gård!
Kom nu ind.
Mor?
Mor!
Ja, derovre står skoven rank og fin.
Og så har vi jo mulighed for at få en vej derhen.
Der er også to fod muldjord her.
Herrens sol har aldrig skinnet på et finere stykke jord.
Bedre agerland må man lede efter i hele skabelsen.
Det er et myggehul. Der er sumpede bredder, både her...
- Du er aldrig tilfreds, Karl Oskar. - Vi har gået langt nok.
Vi bliver her. Her er god plads til alle tre.
- Måske er der bedre længere fremme. - Vi skal takke herren for det her.
Er du ikke tilfreds med det her sted, så er du kræsen.
Ved den anden sø, sagde du, at det var endnu bedre.
- Ved Ki-Chi-Saga? - Ja, netop.
Jeg ved ikke. Det er ikke mange, der har været så langt væk.
Er man flyttet over tusinde mil, kan man vel gå en mil til og se sig om.
Ki-Chi-Saga...
Så kan de se, at jorden er claimed, optaget.
De grønneste enge, det er dem, der er længst væk.
Leverad av: Royskatt - www.torrentstart.nu -